-Farvel, Amanda. -Hej.
Ja, hr. Rahman. Det er David.
Jeg ventede Dem klokken halv fire, og den er over fire nu.
Jeg har lige lagt en besked. Hr. og fru Rahman?
-Goddag. -Goddag. Jeg hedder David.
-Er det ikke lidt for småt til Dem? -Nej, det er perfekt.
Hr. Simonian sagde, at De var fire.
-Der er kun to senge, men... -Det er fint.
-Er du her stadig? -David henter mig i dag.
-David? -Min morbror.
Kom med ind. Du skal ikke sidde der helt alene.
-Ja? -Jeg skal hente Amanda Sorel.
-Jeg åbner. -Tak.
Det har du styr på, hvad?
Hvis du får serveret noget, du ikke kan lide-
-spiser du det så først, eller gemmer du det til sidst?
-Jeg spiser det først. -Også mig.
Jeg er ikke kræsen, men nogle gange er der noget, der ryger over i mynten.
Det er ikke særlig pænt gjort.
-Hvad er din livret? -Fiskefingre med makaroni.
Kender du vitsen om den yngste fisk?
Mor!
Der lå fire beskeder fra skolen.
Mine indiske turister kom en halv time for sent.
-Hun stod alene på gaden. -Hun var blevet hentet ind.
Så kan en syvårig stå der, mens du kører dit lejlighedsfusk.
-Der skete jo ikke noget. -Det var ikke særlig længe, mor.
-Der kan du bare se. -Hold hende udenfor.
Vi ses, Amanda.
-Hvad nu? -Jeg må vist hellere gå.
Mor... Er David sur?
Det ved jeg ikke. I hvert fald ikke på dig.
Har du nogen lektier? Må jeg se?
-Er du sur? -Nej, min skat. Bare rolig.
Hvad betyder det? "Elvis has left the building."
Det er en engelsk talemåde. Amerikansk, faktisk.
Hvad er en talemåde?
Det er, når man siger noget på et sprog-
-ved hjælp af billedsprog.
For eksempel siger man om nogen,
at de "går ud som et lys", hvis de besvimer.
-Er du med? -Hvad så med det med Elvis?
Elvis Presley var en amerikansk sanger.
Han er død nu, men havde mange fans.
Efter hans koncerter var der mange-
-der blev hængende for at få et glimt mere af Elvis.
En dag var der en mand, der gik op på scenen og tog mikrofonen og sagde:
"Elvis has left the building. Goodnight."
Han mente bare, at Elvis var gået, og at de lige så godt kunne gå hjem.
Nu er det blevet noget, man siger. Det er en måde at sige på-
-at der ikke er nogen grund til at blive længere. Det er slut. Afgjort.
Okay. Det er sjovt.
Nu skal du høre en Elvis-sang, og vi finder ham, der sagde det, på nettet.
Godt. Elvis har forladt bygningen.
Det er sådan, det forholder sig.
Han gik ud ad bagudgangen ledsaget af betjente-
-og har nu forladt bygningen.
-Undskyld. Er du David? -Ja.
-Léna? -Ja.
Hej. Har du haft en god tur? Var det svært at finde?
-Nej, jeg tog en taxi fra stationen. -Har du mere bagage?
-Kun kassen der. -Den tager jeg.
Det er på 3. sal.
Hoveddøren. Den runde er til gården. Den er aflåst efter kl. 20.
Wifi-info står på boksen på kommoden. Password og så videre.
Og så er der lige badet.
Hanen sidder omvendt, og det varer lidt, før det varme vand kommer.
Det kræver lidt tålmodighed.
Der har åbenbart været nogen og reparere den.
Du skulle vel ikke have en kuglepen?
Jo. Øjeblik.
-Tak. Hav en god aften. -I lige måde.
Goddag. Må jeg lige se Deres taske?
Hvor finder jeg sproglaboratoriet?
-Ned ad gangen til venstre. -Tak.
De skal ikke tro, De får lov til at slippe af sted med det. Jeg klager.
Du skal da ikke klage.
Hvad sker der?
En klage løser ikke noget. Lad os tale om det alle fire.
Vi tager Rudy med herhen. Tak.
-Er du okay? -Ja.
Skal vi gå?
-Jeg skal lige hente mine ting. -Hvad skete der?
Det er en dreng, der provokerer mig, og så ruskede jeg ham bare lidt.
Jeg er ked af, at jeg kom for sent forleden.
-Er det det, du kommer for at sige? -Nej, jeg ville bede dig om noget.
Simonian vil have oversat nogle tillæg til lejeaftalerne til engelsk.
-Engelsk er jo ikke min stærke side. -Tænkte nok, du havde en bagtanke.
Du tror da også altid det værste om folk.
-Skal du ikke have en rigtig cykel? -Hvad er der galt med den her?
-Den er ældgammel og langsom. -Sikke noget sludder.
Se at få det kørekort.
Og han går i udbrud!
Det er snyd. Jeg har ikke nogen gear.
-Jeg har bare gode ben. -Vent på mig.
Den er jo også helt flad.
-Jeg har ikke nogen pumpe. -Jeg tager min med næste gang.
-Oversættelsen er klar i morgen kl. 12. -Tak.
-Kom og spis en aften. Jeg ringer. -Klart.
-Hej. -Hej.
-David? -Hej.
Hvad laver du her?
-Jeg er ude at løbe en tur. -Det klæder dig.
Er du også gartner?
Normalt beskærer jeg træer. Jeg arbejder for parkvæsenet.
De ringer, når der er brug for mig.
Forresten... her.
-Hvad med strømperne? -Dem render jeg ikke rundt med.
Det var også bare for sjov.
Mange tak.
Hav en god dag.
Léna, lejlighed 104 Skal vi ses i aften?
Okay. Ring, så ses vi senere.
Hvordan kom du til at arbejde for Simonian?
Tilfældigt. Jeg arbejdede som maler, da han købte noget af ejendommen.
Han skulle bruge en koordinator og tilbød mig en etværelses-
-hvis jeg ville påtage mig det.
-Han udnytter dig altså. -Du har gennemskuet det.
-Hvorfor forlod du Bordeaux? -Jeg er vokset op der.
Jeg lever af at være klaverlærer.
Jeg spillede også i et band, hvor vi optrådte i lokalområdet.
Så er vi fremme. Skal vi sætte os lidt?
Det kan vi godt.
-Du vil ikke have, at jeg går ind. -Jeg vil gerne have, at du bliver lidt.
-Hvilken slags musik spillede du? -Rock. Ret melodiøst.
Pop, faktisk.
Vil du fortsætte som klaverlærer? Har du kontakter her?
Ja. Jeg skal have fundet nogle elever.
Min niece vil gerne begynde at spille klaver. Jeg kan spørge.
Det må du rigtig gerne. Det er sødt af dig.
-Hvor gammel er hun? -Seks eller syv år.
Hun er nok syv.
-Sikker? Ikke 15 eller 16? -Nej.
Pas på.
Her.
-Står bilen åben? -Ja.
Jeg tager den her.
-Halløj! Gør I det hver dag? -Hver anden dag. Vores nye ritual.
-En vandbakkelse hver anden dag? -Ja.
-Skulle vi lave noget kaffe? -Ja.
Tak.
-Har Axel og kæresten slået op igen? -Ja.
-De går hele tiden fra hinanden. -Denne gang er det vist alvor.
Du rødmer jo?
-Vel gør jeg ej. -Jo.
Når du har spist den, er det sengetid.
-En gift mand fra Facebook igen? -Jeg anede jo ikke, at han var gift.
Og nej, jeg er færdig med gifte mænd.
-Hvad sker der? -Jeg skal have en smøg.
Er den god?
-Okay, der er en, jeg ser. -En psykolog?
-Hvor er du dum. -Hvem er han?
-En af Icham og Séverines bekendte. -Hvor har du mødt ham?
På Facebook. Han er ikke gift. Han er separeret.
Det var den anden heller ikke, indtil han postede billeder af kone og børn.
-Han er separeret. -Facebook-fyre elsker piger som dig.
Det kan du sagtens sige. Jeg har Amanda og sidder her hver aften.
Han er anderledes. Arbejder på hovedbiblioteket.
Ja, det er anderledes.
-Han hedder Ivan. -Ivan?
-Heftigt navn. -Jeg kan rigtig godt lide det.
Det har været lidt svært, men jeg tror virkelig, han vil give det en chance.
Fedt.
Det glæder mig. Hvis du synes, jeg skal møde ham...
-Læser du en historie for mig, mor? -Ja, jeg kommer.
-Men først har jeg en overraskelse. -Til mig?
-Hvad er det? -Kig.
Du er ikke rigtig klog. Tak. Genialt.
-Jeg købte tre. Hvis vi må komme med. -Jeg tænker over det.
-Hvad er overraskelsen? -Se her.
Det er en tennisturnering i London. Så får vil lidt tid sammen. Wimbledon.
-Det vækker minder. -Stop.
Vi har talt om at tage til London, så vi slår to fluer med ét smæk.
-Du bliver ved. -Jeg taler ikke om Alison.
Skal vi så til London og alt det?
-Alt det hvad? -Og se min mormor.
Bare køb togbilletter, så klarer jeg resten.
Vi kan låne en lejlighed. Det er syd for London, men så er vi tæt på stadion.
Sandrine, jeg ved, at du mener det godt, men du skal vide-
-at du kan gøre, som du vil, men jeg er ikke interesseret i at se Alison.
Jeg fik også brevet og ved,
at hun gerne vil se os, men jeg er ikke interesseret.
Det er op til dig.
-Var det brevet, der satte det i gang? -Hun har jo skrevet til os begge to.
Jeg smed brevet ud. Man kan ikke bare melde sig på banen efter 20 år.
-Men jeg er dybt rørt. -Trods alt.
-Skal vi tage til London? -Ja.
-Hvem er det? -David. Jeg kan godt komme senere.
Hej.
Jeg købte to fladbrød på markedet. Vil du have det ene?
-Ja tak. Har du tid til en kop kaffe? -Ja.
Jeg mødtes med Amanda og din søster i går.
Bare til en kop kaffe, men...
Amanda er med på den. Hun får en prøvetime i morgen.
-Jeg er glad for, du lærer hende det. -Du og din søster har et tæt forhold.
Hun er altid så diskret.
Det har vi, selv om hun ikke synes, vi ses nok.
Hun må have været ung, da hun fik Amanda.
-Hvad med faderen? -Hun forlod ham. Det var bare en flirt.
Han er ikke inde i billedet.
Det må være hårdt at have et barn alene.
Det er vist ikke altid let.
Men det har altid fungeret for dem.
De har det godt. Vi voksede selv op hos vores far.
-Ville du bare give mig et fladbrød? -Ja.
Det var bestikkelse.
Jeg så det godt.
Der skal være til de andre. David. Det er mig.
Køber du noget brød med? Jeg er ikke sikker på, at jeg har nok.
Hvis jeg skal forbi bageren, når jeg det aldrig.
Fedt. Tak.
Hej. -Hej, lille skat.
-Hej, Emmanuelle. -Hej.
Jeg er lidt sent på den. Du tager bare, hvad du har lyst til i køleskabet.
-Skal jeg bære noget ned? -Ellers tak. Jeg har lejet en bybil.
-Tillykke med kørekortet. -Tak. Det er det, vi fejrer.
God aften. Lad Emmanuelle læse, ikke?
-Gemmer du noget ostetærte til mig? -Vi må se. Hav en god aften.
Hej, Léna. Det er mig. Har du noget imod at gå derhen alene?
Toget er forsinket, og der står ikke noget om, hvornår det kommer.
Nej, du går bare derhen.
Jeg beklager. Gider du forresten at tage tre-fire baguetter med?
Sandrine havde bedt mig om at tage brød med.
Vi ses.
Hallo? Ja, de er kommet.
Jeg er på Avenue Daumesnil, så jeg er der om fem-ti minutter.
Må jeg låne din telefon? Jeg har mistet min.
-Værsgo. -Tak.
Tak. Der var telefonsvarer på.
Amanda, det er mig. David.
Sover mor stadig?
Hun er her ikke.
Hvor er hun?
Hvad laver du her?
Skal vi ikke gå ud og få noget morgenmad og gå en lille tur?
Hvorfor er her ingen mennesker?
Hvad er der galt? Jeg vil tale med mor.
I aftes skete der noget slemt i parken, hvor vi mødtes med vores venner.
Der kom nogle mænd.
De var bevæbnede og...
De skød på folk, der var på picnic der eller gik tur.
De skød på en hel masse mennesker.
Også på din mor.
Hvorfor skød de på folk? Hvornår kan vi se mor?
Vi ser hende ikke igen, Amanda.
Hun er død.
Vi ser aldrig din mor igen.
Vi ser hende aldrig igen.
Kan vi ikke godt gå derhen?
Jo.
Goddag.
-Kan vi ikke komme ind? -Parken er lukket i dag.
-Kan vi så ikke komme derind? -Nej, desværre, Amanda.
De skal ikke gå rundt i Paris i dag. Gå hellere hjem.
Men...
Tak.
Hej, min skat.
Kom indenfor.
Der løb en kanin ud.
Han kommer tilbage. Han er vant til at rende rundt.
-Må jeg hente ham? -Ja.
-Han bider ikke. Tag ham bare op. -Hvad hedder han?
Han har ikke noget navn. Vi finder på ét til ham.
Hvordan kan nogen gøre sådan noget?
Det er forfærdeligt.
-Hvordan går det med kaninen? -Han virker sød.
Han er blød.
-Faldt hun i søvn? -Ja, men det holdt hårdt.
Hun vendte og drejede sig.
-Talte hun om Sandrine? -Nej, og jeg turde ikke.
Det skal nok komme.
-Tager du på retsmedicinsk institut? -Ja. En af mine veninder går med.
Tag nøglerne ude i gangen med. Måske er jeg gået i seng, når du kommer.
Jeg smutter.
Desværre kan ingen af de fire mænd
bag angrebet ses på amatøroptagelserne.
Ifølge øjenvidner affyrede de skudsalver mod ofrene,
før de tog flugten.
Der er formentlig tale om terrorisme.
Godt nyt.
Axels mor skriver, at han har det godt efter operationen.
-Er der nyt om din veninde? -Léna? Ja. Hun har det godt.
Hun har fået en blodtransfusion og har det allerede bedre.
-Har du besøgt hende? -Nej. Jeg kan ringe til hende i morgen.
Hvad gør du nu?
Jeg vil tage et bad og få sovet lidt.
-Hvad med dig? -Jeg tager hen til min faster.
Så jeg er der, når Amanda vågner.
Tak, fordi du gik med.
-Hvordan kommer du derhen? -Går. Jeg aner ikke, hvor min cykel er.
-Vil du med i en taxi? -Ellers tak.
Der kommer en der. Hej.
Kan nogen i familien hjælpe Dem?
Der er min faster. Maud.
Far døde for tre år siden, og mor bor i London og har aldrig set Amanda.
Godt. Amanda skal først og fremmest have en retslig status-
-hvis hun skal ud at rejse eller opereres.
-Ved De, hvad en værge er? -Ikke rigtig.
Dommeren vil foranledige et familieråd.
Jeg kan forstå, at tre personer ville kunne tage sig af Amanda.
Deres faster, Dem og Deres mor.
Dommeren vil her spørge, hvem der vil tage sig af Amanda, til hun er 18 år.
Altså en værge. Derudover skal der være en beskikket værge.
En, ud over dommeren, der holder øje med værgen.
Jeg er med. Hvornår er fristen for det?
Det skal afgøres en af de kommende uger.
Deres niece skal have en lovmæssig far.
Til at foretage de dispositioner, en mindreårig ikke selv kan.
-Er De over 15 år ældre end hende? -Ja, hun er syv, og jeg er 24.
Juridisk set kan De godt være værge, men det er jo Deres beslutning.
Hvad siger De?
Jeg regnede ikke med at skulle opdrage min niece.
Jeg elsker hende, men...
Skræmmer tanken Dem? Det forstår jeg godt i Deres alder.
Og så er De jo også selv i sorg.
-Hvad skal vi lave i dag? -Vi skal hente lejere på stationen.
-Hvorfor surmuler du? -Skal vi ikke lave et eller andet?
-Hvad? -Folk tager ud og ser ting.
Monumenter. Parker.
-Lad være med det. Jeg arbejder. -Jeg har fri. Ingen arbejder i dag.
Jeg gør. Kan du ikke se det?
Det må du undskylde.
Vi kan lave noget i aften.
Og så spørger jeg, om din veninde kan lege.
-Er der spil på din telefon? -Det ved jeg ikke. Jeg må lige tjekke.
-Må jeg låne den? -Det må du da gerne.
-Hej. -Goddag.
Goddag, Amanda.
-Hun har valgt blomsterne. -De er flotte. Tak.
Går det godt? Kom indenfor.
-Jeg har ikke budt dig på noget. -Lad mig.
Nej, jeg skal bevæge mig. Amanda, hvad vil du have at drikke?
-Det ved jeg ikke. -Jeg har appelsinjuice og vand.
Og så har jeg også appelsinjuice.
Og vand.
-Appelsinjuice. -Godt valg.
-Jeg har også øl. -Bare kaffe.
Jeg tror, jeg tager en øl. Det skulle være smertelindrende.
Hvordan har du det?
Okay.
-Jeg går til psykolog. -Gør du?
Jeg har været der tre gange i denne uge.
Hvis nogen havde sagt til mig, at jeg en dag ville gå til psykolog...
Er hun god?
Jeg føler, jeg gentager mig selv hver gang, men hun er god.
Hvorfor finder du ikke en? Du ville have godt af det.
-Og tal med sammenslutningen for ofre. -De ringede.
Sagde de, at du kunne indtræde som civil part i tilfælde af en retssag?
Jeg ved ikke, om jeg har lyst.
-Tag et møde med dem. -Jeg har ikke tid.
Er du klar over, hvad der foregår?
Tror du, det er slut? Tror du ikke, det fortsætter? Har du tænkt over det?
-Er du okay, Amanda? -Jeg har ondt i maven.
-Måske drak du for hurtigt. -Ved du hvad?
Vi skal have sat dine blomster i en vase.
Så forsvandt mavepinen, hvad? Din lille gavtyv.
-Hej. -Hej, David.
-Alt vel? -Besøger du patienten?
Ja.
Goddag.
-Se, hvad hun havde med. -Flotte blomster.
-Jeg har også noget til dig. -Har du det?
"Find og farv".
-Den vil jeg have. -I kunne måske gå en tur.
-Så bliver Amanda og jeg her. -Ja, jeg har brug for at gå.
-Vi ses, piger. -Ses, Amanda.
-Kender du gåsespil? -Der, hvor det går rundt og rundt?
Hvordan går det med Raja?
Det går okay.
Vi lever lidt i en tidsboble.
Hun blev så bange, at...
Vi ved begge to, at vi på et tidspunkt er nødt til at tage stilling til det.
-Vil I gå fra hinanden? -Det har jeg på ingen måde lyst til.
Det trækker alligevel lidt i en. Ham den rødhårede er god.
-Han spiller godt. -Ja.
Hvad med dig?
Jeg følger i skole og henter, beskærer træer og arbejder for Simonian.
Jeg styrter rundt.
-Hvordan har Amanda det? -Hun taler næsten aldrig om Sandrine.
Hvis jeg nævner hende, skifter hun emne eller bliver sur.
-Bor du stadig derhenne? -Det meste af tiden.
Hvad har du tænkt dig, at der skal ske?
For fanden da. Jeg er bange, Axel.
Jeg ved ikke, hvad der skal blive af os.
Jeg holdt mig oppe indtil begravelsen, men altså...
Nu ved jeg virkelig ikke...
Jeg ved ikke, hvad jeg skal stille op med hende.
Jeg er hunderæd.
Jeg er ikke klar til at bo sammen med et barn.
Jeg ved ikke, hvad hun skal have at spise, og glemmer lektierne...
Hun er ikke mit barn, Axel. Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Hun har ikke nogen. Vi har ikke nogen nu.
-Har Raja nævnt børnehjemmet? -Jeg skal tale med direktøren.
Det var måske godt her i starten, indtil du får fodfæste igen.
Og det skulle komme fra dig.
Den var god.
Amanda?
Hvad er der med dig?
Hvad er der, Amanda?
Har du haft mareridt?
Så, så. Det er midt om natten.
Hvad er der med dig?
Læg dig til at sove igen. Læg dig ned.
Så, så.
Sig noget, Amanda. Vær sød at sige noget.
For fanden da. Jeg er her. Hold mig i hånden.
Jeg er her.
Halløj.
Jeg sagde jo til dig, at jeg bare kunne tage en taxi.
Det handler jo ikke om taxien. Nu skal jeg hjælpe dig.
-Er du okay? -Ja.
Undskyld, David. Jeg er ked af det, men...
Jeg er nok ikke særlig godt selskab. Jeg har brug for at være alene.
-Jeg er virkelig ked af det. -Okay. Det forstår jeg godt.
Jeg bærer den her op og hjælper dig til rette, og så får du fred.
Tak.
-Hvad er det? -En jurt. En mongolsk bolig.
Det handler om at gøre dem bevidst om alternative økologiske boliger.
Som sagt er tanken, at børnene skal slippe for den automatiske afretning.
I stedet skal de lære-
-at være omhyggelige og nysgerrige i deres daglige aktiviteter.
De skal altid være knyttet til noget praktisk.
Er De Amandas eneste familie?
Der er også min faster og...
-Er alle børnene forældreløse? -En stor del af dem.
Men her er også børn, der er blevet tvangsfjernet.
Hvor fleksible er De med hensyn til hjemmebesøg?
Vi har ret strikse regler med hensyn til aktiviteter uden for børnehjemmet.
De mindste børn kan ikke forstå, at nogle kan komme hjem-
-mens andre nærmest er her året rundt.
Vi lemper lidt på reglerne omkring jul-
-og om sommeren i første halvdel af august.
-De virker lidt perpleks. -Slet ikke.
Jeg er lidt forsinket. Hård dag.
Vi har lavet lektier og spist. Vi har også spillet, ikke, Amanda?
Jeg lærer hende at spille skak.
-Er hun ikke for lille? -Nej, det går fint.
-Hesten er svær. -Springer og løber ser vi på senere.
-Vi smutter. Har du din skoletaske? -Jeg har ikke lyst til at gå.
-Du ser jo Maud i morgen. -Jeg vil sove her i nat.
Du er altid velkommen, men din skole ligger langt væk.
Jeg er dødtræt af at flytte rundt. Skal jeg bo hos dig eller Maud?
Amanda... Den her tid er lidt speciel.
Selvfølgelig især for dig, men også for David.
Jeg nyder, at du er her, men det er godt for dig at være sammen med David.
-Han har mere energi, end jeg har. -Skal jeg skifte skole?
Nej. Vi tager netop hjem, fordi den er tæt på.
Jeg vil blive her. Det vil jeg.
-Hvad er klokken? -Det ved jeg ikke.
Vi skal skynde os. Jeg køber en croissant til dig på vejen.
-En chokocroissant. -Okay. Gå ud og vask dig.
Hvor er hendes tandbørste?
Hvor er mors tandbørste?
Jeg har lagt den væk. Den kan jo ikke stå der.
-Vel? -Det kan du ikke tillade dig.
Du bor her ikke. Du bestemmer ikke over tandbørsterne.
Okay, undskyld.
-Jeg sætter den tilbage. -Du skal gøre det nu.
Det skal jeg nok, men vi har ikke tid nu.
Så er det af sted.
Pis! Din skoletaske.
Her. Hav en god dag.
Maud henter dig. Du skal sove hos hende.
-David? -Hej, Lydia.
-Hvordan går det? -Længe siden. Du ligner dig selv.
-Flyttede du ikke til Lyon? -Jo, indtil for to år siden.
Mit og Victors firma kørte ikke. Og så gik vi fra hinanden, så...
-Jeg tog over efter mine forældre. -Restauranten?
Jeg står for driften og serverer, og min fætter Marco står i køkkenet.
I må komme forbi. I ved, hvor det er.
-Hvad med dig? -Jeg har gang i forskellige ting.
Jeg arbejder for en ejendomsspekulant og har kontakten med lejere og turister.
Sidst jeg så din søster, sagde hun, at du arbejdede for parkvæsenet.
-Det gør jeg også. -Hvordan har Sandrine det?
Vi talte i telefon, da jeg flyttede tilbage til Paris.
Vi aftalte at ses, men så går tiden. Hvor gammel er hendes datter? Fem?
-Syv. -Det var da utroligt.
Jeg må videre. Sig til hende, at jeg ringer en af dagene.
Og kig forbi restauranten. En aften. Så har jeg tid til at snakke.
-Hej, David. -Hej.
Goddag.
-Går det godt? -Ja.
-Hvad laver du her? -Vi ville sige hej.
Hej, Amanda.
Vil du se den tæt på?
Han er sjov.
-Hvad hedder han? -Jean-Marco.
Ret anderledes navn. Jeg har aldrig mødt en, der hed sådan.
Hvordan var det at komme tilbage på arbejde?
Du så mig.
Géraldine giver mig små opgaver, men jeg er en evighed om tingene.
Du skal jo lige i gang. Sådan noget kræver tid og genoptræning.
Du lyder som min mor. Vi ved jo ikke, om det bliver bedre.
-Det er bare kinesere. Er du okay? -Ja.
-Undskyld. Jeg... -Du skal ikke undskylde noget.
-Undskyld, Amanda. -Du skal ikke undskylde. Kom.
-Lugt lige. -Hvorfor lugter du til den?
Når folk skal smage på vin, snurrer de den først rundt i glasset.
Så lugter de til den.
Smager på den.
-Og spytter den ud. -Det er klamt.
-Ikke i glasset. -Den er rigtig god.
-Spis lidt af dine bønner. -Jeg har spist mange.
Spis halvdelen, ellers vanker der ikke nogen vandbakkelse kl. 18 næste gang.
Kom nu.
Hvis jeg ikke sidder hos hende, tager det endnu længere tid.
-Du har ikke kedet dig, vel? -Nej.
Det må være frygteligt for hende. Sådan fra den ene dag til den anden.
Det er godt, du er der.
Det er sødt af dig, at du vil hjælpe mig-
-men jeg kan ikke leve på den måde.
Jeg har brug for fred og ro.
Du må gerne flytte ind i min lejlighed, indtil du ved, hvad du vil.
-Jeg tager til Périgueux med min mor. -Du har det jo svært med hende.
Ja, men dernede har vi plads.
Jeg har mine elever, selv om jeg ikke kan spille.
Det gør det meget lettere, at vi har spillet sammen før.
Du har brug for en... der kan støtte dig.
En, der kan være der for jer begge to. Det kan jeg ikke lige nu.
Kom her.
-Hej, David. -Hej, Moise.
Det var din veninde, men Simonian... Hvornår rejste hun?
-I formiddag. -Hvornår kommer de nye?
Det er et russisk par. De ankommer om en halv time.
-Vi ses. -Ses.
Hr. og fru Orlov? Goddag. David. Har De haft en god rejse?
Vi skal denne vej.
Hej. Har du haft en god dag?
-Alt i orden? -Nej.
Er du sur på mig?
-Hvad er der galt? -Jeg fik skældud i skolen.
Jeg troede, det var noget alvorligt. Blæse være med det.
-Jeg har ikke lyst til at være der. -Du elsker da at være hos Maud.
-Jeg vil være sammen med dig. -Du kan ikke sådan skifte mening.
-Vi har en aftale med Maud. -Jeg kan komme i morgen.
Jeg er optaget i aften. Jeg skal til middag hos nogle venner.
-Kan jeg ikke bare komme med? -Det er langt væk og kun voksensnak.
Du må ikke græde.
Vi ses i morgen.
Du må ikke græde, lille skat.
Kom indenfor. Kaninen er inde i stuen.
Hav en god aften.
I lige måde.
-Er det okay, jeg optager det? -Det har vi jo aftalt.
Hvor skal jeg starte?
Det må De selv om. Vi skal bare tegne et subjektivt billede af Deres søster.
Selvfølgelig uden at gå i de mest private detaljer.
Start med hendes arbejde.
-De sagde, hun var engelsklærer? -Ja, på Arago-gymnasiet.
Hun elskede det, selv om det var blevet hårdere de seneste år.
-Hvorfor valgte hun engelsk? -Vores mor er englænder.
-Interessant. -Hun bor i London.
-Havde Sandrine også boet i London? -Nej.
Men vi skulle til Wimbledon sammen med hendes datter.
-Havde hun en datter? -Ja.
-Det nævnte De ikke i telefonen. -Er det relevant for portrættet?
Når folk har børn, plejer man at nævne det.
Men kommer det læserne ved?
Tanken er-
-at fortælle om de her mennesker, som var ligesom Dem og mig.
Som havde børn.
Børnene hører med til historien.
Jeg beklager ulejligheden, men vi kan ikke fortsætte.
Jeg ved, at det ripper op i tingene.
Jeg har bare fortrudt. Beklager.
Jeg betaler.
Nej, De tog helt herhen. Jeg beklager virkelig.
-Skal vi gå? -Ja.
Hej!
-Har du haft det sjovt? -Ja.
Tak.
Løft armene.
Tag skoene af. Prøv igen.
Fint.
Sigt på hullet. Se det for dig.
-Du skal slå hårdere. -Det er et stressende spil.
-Du skal netop være afslappet. -Min kølle er bøjet.
Vel er den da ej.
-Din er anderledes. -Min er jo meget større.
Vil du have den? Den er lige så stor som dig.
Nu lægger jeg den lidt tættere på. Der er langt derhen.
Sådan. Så er det nemmere.
Der kan du bare se.
-Se... Man skal bare slappe af. -Den lå også tættere på.
Derfor var det alligevel godt.
Skændes de derovre?
-Er det på grund af hendes tøj? -Det ser sådan ud.
-Hvorfor tror vi ikke på Gud? -Det gør vi bare ikke.
I skolen siger de, at jeg kommer til at brænde i helvede.
Sikke noget sludder.
-Findes helvede? -Nej, det er noget vrøvl.
De troende tror på det, men der er jo ingen, der ved det.
Det gør du jo heller ikke så. Tænk, hvis det findes.
De børn i skolen siger bare noget, de har hørt deres forældre sige.
De kan ikke tillade sig at skræmme dig.
Næste gang de siger sådan noget, så sig, at de får røvfuld af mig.
Så drejer vi til højre.
-Nej, ikke endnu. -Altså!
Jeg retter den bare op. Du styrer. Pas på bladene.
-Hvilken vej? -Til højre der.
-Nu kan jeg godt. -Bare ligeud.
-Har du virkelig været tennisstjerne? -Altså...
Ikke ligefrem stjerne, men... ja.
Mor viste mig engang film med jer, da I var små, hvor du spillede tennis.
-Gjorde hun? -Ja.
Vores far, din morfar, lavede altid hjemmevideoer.
Det vidste jeg ikke.
-Vil du have lidt mere vin? -Ja tak.
-Tak. -Det er sengetid.
-Ikke endnu. -Klokken er mange.
-Du må gerne tage Karamel med. -Karamel!
-Det kalder vi ham. -Det er en hvid kanin.
Vi har bare mere fantasi, end du har.
Prøv at smage.
Jeg har gemt den fra restauranten i Clichy.
Alle forsøger at drikke mig fuld i øjeblikket.
Det bliver du ikke af den der. Den er lavet på fruebær.
Den glider ned.
Kendte du vores mor godt?
Min snaps er vist alligevel meget god.
Det er sjovt, du spørger, for jeg tænkte netop på Alison for et par dage siden.
Vi sås meget i starten, da hun blev kæreste med din far.
Der var noget meget frisindet og åbent over hende.
Det var sundt for en genert, introvert pige som mig at møde din mor.
Luc var selvfølgelig fuldstændig knust, da hun forlod ham.
Ingen måtte nævne hende.
-Talte han aldrig med jer om hende? -Næsten aldrig. Jeg har lidt minder.
Især fra efter hun rejste, men det stoppede hurtigt.
Når vi spurgte far, sagde han, at hun havde brændt alle broer.
At hun havde fået et nyt liv, hvor der ikke var plads til os.
Det var ikke helt forkert.
Alison er en meget impulsiv person. Hun etablerede sig hurtigt igen.
Hvis din far ikke gjorde noget, skete der ikke noget.
Så du hende stadig dengang?
Hun skrev i starten, især for at høre nyt om jer.
Men da Luc opdagede det, blev han sur og sagde, at vi måtte vælge side.
Jeg må have brevene et sted.
-Hvis du altså vil se dem. -Gerne.
-Her. -Tak.
Da din far døde, overvejede jeg at kontakte hende.
Jeg ved, at hun fik det at vide af en fælles ven.
Men tiden gik, og så...
Du ved, hvordan det er.
Hej, David. Det er Léna. Jeg håber ikke, at jeg vækker dig.
Jeg har modtaget det lille keyboard fra dig.
Jeg har spillet med min gode hånd.
Jeg har også optaget en sang på min telefon.
Jeg tænker på dig og Amanda.
Du aner ikke, hvor meget jeg tænker på jer, mine venner langt væk.
-Undskyld. -Kan jeg hjælpe Dem?
-Goddag. Er De Lénas mor? -Ja.
-Jeg hedder David og er Lénas ven. -Kom op, så kalder jeg på hende.
Hej. Jeg var lige i nærheden, så...
Du lytter ikke, hvad?
Jeg vil ikke trænge mig på. Jeg kan godt gå igen.
Det er sjovt at forestille sig dig her.
Jeg har altid boet i byen.
Og nu går bymusen og markmusen rundt her sammen.
Sødt.
Kan du huske det?
"Der var engang en bymus, som høfligt inviterede en markmus-
-på hortulan-levninger."
Du kan den.
-Hvad er en hortulan egentlig? -En fugl.
Er det?
Du er virkelig en bymus.
Fortæl om Amanda.
Det er svært at sige, hvordan hun har det. Hun er utrolig stærk.
Nogle gange er det, som om det er hende, der støtter mig.
-Jeg tænker tit på hende. -Hun taler også om dig.
Jeg tror, klavertimerne betød meget for hende.
Jeg sætter det i gang.
Jeg har besluttet at tage mig af hende.
Jeg bliver hendes værge.
Jeg tror også, at jeg adopterer hende.
Jeg er kommet for at hente dig med til Paris.
Sådan noget har jeg aldrig bedt nogen om før.
Jeg er dybt rørt, men vi kender knap hinanden.
Jeg ved godt, det virker underligt. Det er vel fjerde gang, vi ses.
Da jeg skulle tage beslutningen om Amanda, hjalp det at tænke på dig.
Netop. Amanda har brug for dig. Hun har brug for fred og ro.
-Vi har masser af tid. -Hvordan kan du sige det?
Vi har masser af tid nu, David.
Vil du sove hos mig i nat?
"David, jeg hedder Ivan. Sandrine må have nævnt mig."
"Jeg skriver frem for at ringe, fordi jeg har det bedst med det."
"Jeg kunne godt tænke mig at mødes."
"Sandrine talte meget om sin lillebror. Vi har åbenbart meget til fælles."
"Jeg håber at høre fra dig. Ivan."
Det er måske den anden vej ligesom i biler.
Det er vist ikke den rigtige nøgle. Nu er vi på den.
Må jeg prøve?
Tak. Normalt er det ikke som i biler.
Det bliver godt at slå sig ned her. Her er da meget fedt.
-Lidt gammeldags. -Ja.
Gå op og vælg, hvilket værelse du vil have.
-Den må være her? -Hvad?
Jeg har hørt noget om en strandet hval.
De fik den ud i vandet, men den er stadig i området.
Den dukker åbenbart op indimellem.
Lad os se.
-Er den her? -Den var her for ti minutter siden.
Måske senere. Man kan jo være heldig.
Hvad sagde han?
Den var her åbenbart for ti minutter siden.
Hvor gammel er du, når jeg bliver lige så gammel, som du er nu?
Ældgammel med langt, hvidt skæg.
-Nej, helt ærligt? -Så er jeg 40 år.
-Det er da ikke ældgammel. -Nej.
-Vil du så stadig tage dig af mig? -Ja.
-Hvor længe bliver du hos mig? -I hvert fald til du er 18 år.
-Hver eneste dag? -Hver eneste dag.
Vil du gerne bo sammen med mig? Tror du, vi kan holde hinanden ud?
Vi må se.
Hallo?
Hej, Alison.
Ja, vi er oppe på bakken ved træerne.
Goddag.
Goddag, David.
-Tak, fordi I kom. -Det er...
Skal vi sætte os ned?
-Bor De her i kvarteret? -Nej, lidt længere mod vest.
Lige efter Bayswater. Jeg overvejede, at I kunne kigge forbi der, men...
Nej, det er fint her i parken.
-Ankom I i formiddag? -Ja.
-Vi bor i South Wimbledon. -Det er et stykke væk.
Vi er kommet for at se tennis, så det er praktisk.
Sandrine skrev til mig og fortalte, at I tænkte på at komme.
Hun fortalte om turen, og vi talte om, at vi måske kunne mødes.
Ja, det sagde hun. Hun ville gerne have, at De skulle møde Amanda.
-Kan vi være dus? -Ja, selvfølgelig.
Hvad laver du så i øjeblikket?
-Hvad arbejder du med? -Jeg er beskærer.
-Jeg skærer grene af træer. -Javel.
-Hvad med dig? -Jeg...
Jeg var i mange år vicemuseumsinspektør
på et museum i Hampstead Heath.
Siden det lukkede for nogle år siden, har jeg givet franskundervisning.
David... Det kræver god tid-
-hvis vi skal tale rigtigt sammen.
Hvis jeg skal kunne forklare dig...
Eller forsøge at forklare dig...
Det føles nok underligt, måske endda uudholdeligt-
-at høre det på denne måde, men...
Jeg er også kommet for at sige-
-at jeg er der for jer, for dig og Amanda.
Hvis I en dag skulle have lyst til...
Amanda? Det er Alison, som jeg har fortalt dig om. Din mormor.
-Goddag. -Jeg er så glad for at møde dig.
Virkelig. Tak, fordi du kom.
Hvor er du dog køn.
Hvis I har tid, kunne vi spise en is.
Der ligger en isforretning i nærheden. Den er rigtig god.
Vil du have en?
-Jeg kan godt lide vores gade. -Ja, den er fin, ikke?
Vi skal tidligt op i morgen.
-Skal vi sidde på Centre Court? -Det skal vi da.
-Godnat. -Godnat.
-Alison er sød. -Hun var glad for at møde dig.
Det ville glæde Sandrine, at I har mødt hinanden.
Tror du?
Hvis Alison er min mormor, er hun også din mor, hvis I altså har samme mor.
Jeg kender hende næsten ikke, men hun er også min mor.
Léna, lejlighed 104 Håber, I har haft en god dag.
Jeg kigger efter jer i tv. Glæder mig til, at vi ses.
Jeg savner dig. Léna.
Time.
0-15.
0-30.
0-40.
-Elvis has left the building. -Hvad?
Elvis has left the building.
Det er slut. Afgjort.
Kampen er ikke slut. Han er kun tre point bagud.
Hvorfor græder du, Amanda? Hvad er der galt?
Hold op. Jeg kan ikke lide at se dig sådan.
Hvad er der med dig, lille ven?
-Kom nu! -Der kan du bare se. Det er ikke slut.
15-40.
30-40.
Der kan du bare se. Man skal se kampen færdig.
Tak.
Deuce.
.:: TWA - Your Source Of Quality! ::. www.shareuniversity.org
Danske tekster: Lisbeth Beierholm Oneliner